Ved junglen, bakkerne og dalene,
- ser jeg mine tidligere liv som et dyr eller andre væsener, -
- fremstå for mig.
Keow?
ONKEL BOONMEE
SOM KAN HUSKE SINE TIDLIGERE LIV
Tante Jen!
Vent ikke på mig.
Sæt den der.
Her.
Og den her?
Her.
Vejret er rigtig godt.
Meget.
Her er meget rent, intet støv.
Jaai hjælper til. Han er chef for arbejderne.
Det tænkte jeg nok.
Var det ham som kontaktede mig?
Ja.
Hvordan har du fået fat i ham?
Han er fra Laos. Han krydsede Mekong floden.
Har han papirerne i orden?
Det ved jeg ikke.
Hvad er det?
Det er teblade, som jeg har fået af en kineser.
Du er ikke bange for illegale immigranter?
De kan frarøve dig alt, slå dig ihjel og flygte.
Bare rolig.
Folk fra Laos arbejder hårdere end thaierne.
Shhh!
Hvad?
Du er gal. Jeg burde sende dig tilbage til hospitalet.
Hvorfor er den så bitter?
Man vænner sig hurtigt til smagen.
Jeg kender en mand ved navn Dang, som var lam.
Takket være denne te, -
- går han nu fint og hans pis er klart som vand.
Jaai!
Sig til Buapan, at hun ikke skal komme i aften.
Skal jeg komme tilbage?
Selvfølgelig.
Med min nyre, har jeg brug for dig.
Jeg kan ikke klare mig uden ham.
Han talte til mig, -
- men jeg kan ikke forstå hans Isaan-dialekt.
Det er ikke Isaan, Tong. Han er fra Laos.
Laos?
Jaai er enlig. Du må finde en pige til ham, Jen.
Jeg er også enlig.
Og helt ensom.
Jeg troede du mente at laoter lugter.
Det gør de, de lugter. Hvad forestiller du dig?
- Hvad vil du have til middag? - Hvad?
Hvad skal jeg lave? Er der noget, du ikke må spise?
En masse ting.
Det må du ikke sige.
Jeg har taget Tong med, for at han skal lave mad til dig.
Det er rigtigt.
Vandet?
Nej.
Det løber ikke.
Nu gør det.
Er det meget?
Kvart fuld.
15 minutter tilbage.
Det løber nu.
Gjorde det ondt, da jeg skiftede din bandage?
Ikke rigtigt.
Du får det snart meget bedre.
Om ikke så længe.
Tror du?
Bliver du hos mig til det er slut?
Sig ikke det, du kommer dig.
Jeg har et spørgsmål om tante Jen.
Var hun køn, da hun var en ung pige?
Hun har været med i en skønhedskonkurrence.
Sig ikke mere, jeg bliver helt flov.
Jeg blev næsten skønhedsdronning.
Er I blevet mætte?
Ja.
Synd hvis nudlerne går til spilde. Vil du ikke smage?
Min mund løber i vand, bare ved synet.
Det havde jeg helt glemt.
Han må ikke spise æggeblommer, -
- men jeg har puttet to i.
Det går nok, du skal i dialyse i aften.
Smag lidt.
Jeg kan ikke.
Mine fødder er helt opsvulmede.
Lægen siger, at jeg prøver for mange ting.
Der er så meget du ikke må.
Men trods det, er min tilstand ikke blevet bedre.
Din stegte chili er lækker, Tong.
- Jeg har spist meget af den. - Tak.
Har du set dit værelse? Er det godt nok?
Det er helt fint.
Jeg har bygget værelset nedenunder til mig selv.
Det er meget køligere.
Men jeg sover der aldrig. Jeg er vant til mit gamle soveværelse.
Jeg bruger det kun til opbevaring.
Det er fint til mig. Det er pænt og køligt.
Du kan godt lide det køligt.
Der er ingen moskitofluer.
Huay?
Er det dig?
Ja, det er mig.
Huay...
Boonmee, jeg undskylder.
Hvorfor undskylder du?
Det er så lang tid siden.
Jeg har ingen tidsfornemmelse mere.
Det er 19 år siden, mener jeg.
Tante Jen, er det din lillesøster?
Min storesøster.
Huay, du er ældre end mig, -
- men du ser så ung ud.
Jen, jeg er konserveret sådan.
Du er stadig 42 år, ikke?
Boonmee, jeg ved du er syg.
Jeg tænker tit over hvor du er, -
- om du har det godt, -
- om du får nok at spise, -
- om du har tøj at tage på.
Jeg har det godt, men jeg ved du har det dårligt.
Her, drik noget vand.
Du har sikkert haft en lang rejse.
Huay, -
- har du modtaget de ting, som jeg sendte til dig?
Ja, min søster.
Mange tak.
Jeg kunne fornemme dem.
Jeg kunne høre jeres bønner.
Det gav mig trøst i disse kolde nætter, -
- med den hviskende vind.
Jeg hørte bekendte stemmer.
Boonmees stemme.
Måske...
...var det reminiscenser fra min døende bevidsthed.
Huay, -
- er du kommet for at tage mig med?
Du må ikke sige sådan noget.
Hvad er det for en lyd?
Hører I?
Er det dig, Jaai?
Hvem er du?
Boonsong.
Boonsong?
Boonsong, min søn?
Mor.
Det er Boonsong.
Jeg kan genkende hans stemme.
Kom her, mit barn.
Kom hen til os.
Kan du huske mig?
Sid her.
Hvorfor er dit hår så langt?
Der er...
Der er så mange væsener derude.
Jeg er kommet for at se dig, far.
Hvilke væsener taler du om?
Ånder...
Og sultne dyr.
Lige som mig, -
- fornemmer de din sygdom.
Boonsong...
Jeg vil gerne genkende dig, -
- men det kan jeg ikke.
Huay...
Seks år efter du døde, -
- forsvandt Boonsong.
Jeg ledte efter ham hele eftermiddagen.
Arbejderne søgte efter ham over det hele.
Da det blev aften, -
- tændte vi fakler overalt på bjerget, -
- i håb om at lyset ville vise ham vejen hjem.
Jeg så jer søge efter mig, du og mændene.
Jeg så himlen skifte farve.
Og alle faklerne.
Men natten før, havde jeg taget min beslutning.
Jeg øvede med dit Pentaxkamera.
Jeg prøvede at forstå...
Den der ting...
Hvad hedder det nu?
"Fotograferingens kunst".
Jeg tog en masse billeder, -
- hvor jeg end tog hen.
En dag, -
- tog jeg en tur op i bjergene.
Jeg ville lede efter det, som var på det foto.
Undskyld mig.
Tante Jen!
Jeg har aldrig vist nogen hvad jeg havde opdaget.
Faktisk, -
- er filmen aldrig blevet fremkaldt.
Jeg var besat af denne ukendte skabning.
Jeg prøvede at følge den-
- mens den sprang fra gren til gren.
Jeg prøvede at kommunikere med den.
Jeg taler om abegenfærdet.
Abegenfærdet?
Ja.
Som dem vi hørte, da vi var små.
Jeg havde ikke kunnet opleve dette, -
- hvis jeg ikke havde parret mig med et abegenfærd.
Mit hår...
...blev længere.
Mine pupiller-
- udvidede sig lidt efter lidt.
Herefter tog min mage og jeg-
- mod nord.
Over floden.
På det tidspunkt, -
- havde jeg helt glemt den gamle verden.
Ud fra mit synspunkt, -
- burde du glædes over, at de to er vendt tilbage.
Det gør jeg også.
Hvorfor så dette ansigt?
Hvilket ansigt taler du om?
Har du spist?
Du kan spise hvad der er tilbage.
Boonsong, jeg skal vise dig noget.
Jen...
Ja, min søster?
Har Hans det godt?
Jeg jagede ham ud af huset med en slagterkniv.
Hvorfor?
Vi skændtes altid.
Min søn, disse jordiske ting, -
- stopper vel aldrig med at overraske?
Der er mange.
Se på dem.
Kan du huske det?
Må jeg?
Jeg er blevet biavler, -
- som du altid har drømt om.
Disse billeder...
Jeg har selv taget dem.
Er de ikke gode?
Søster.
Se her.
Min bisættelse.
Jeg kan ikke se så godt i dette skarpe lys.
Det ordner jeg.
Er det ikke for mørkt?
Tong, hent lampen i mit værelse.
- Hvor er den? - Ved min seng.
Jeg ser at du er begyndt at tage billeder igen.
Jeg er blevet meget optaget af det.
Arbejderne her kommer og går.
På en måde misunder jeg dem.
De kan tage hen hvor de har lyst.
I modsætning til mig.
Jeg er bundet til dette sted.
Har du været her altid?
Tante Jen siger altid, -
- at hun foretrækker at være på ét sted,
- men hun er ustandselig på farten.
Det er ikke noget jeg vælger.
Det må være min karma, -
- fordi jeg er stædig som et æsel.
Jen...
Ja?
Vil du overtage farmen efter mig?
Om nogle få år-
- har dine to døtre stiftet deres egen familie.
Hvem skal tage sig af dig?
Tal ikke om det.
Hør, Tong, jeg er ikke den eneste som er stædig.
Hvordan er jeg stædig?
Jeg har allerede forberedt mit testamente.
Du foretrækker en lille lejlighed i den infernalske storby?
Tror du at jeg kan leve her?
Blandt genfærd og illegale arbejdere?
Jaai er en god mand.
Du vil få det godt her.
Og når jeg dør, finder jeg tilbage for at hjælpe dig.
Hvordan vil du gøre det?
Jeg finder en løsning.
Og det betyder ikke at du er bundet til det her sted.
Der er et tempel 30 minutter herfra.
Du kan lære at meditere der.
Det vil åbne mange muligheder for dig.
Jaai er her.
Onkel!
Hvad er det?
Det er min søn. Han hedder Boonsong.
Du skal ikke være bange for ham.
Men det er en abe.
Jeg siger dig at det er min søn.
Og det er min kone, Huay.
Jeg føler mig helt fremmed her.
Jaai, tak fordi du tager dig af ham.
Selvfølgelig, frue.
Det er mit arbejde.
Faktisk er jeg kommet fordi han skal i dialyse.
Er det allerede sengetid?
Tante Jen.
Du træder med vilje på de stakkels insekter.
Overhovedet ikke.
Alle disse kryb og insekter!
Jeg ved at det er på landet, men alligevel...
Alligevel hvad?
Jaai.
For at beskytte dig mod pesticider.
Tak.
Jeg rejser meget snart.
Hvorhen?
For at ordne nogle formaliteter i Laos.
Med hensyn til ægteskab?
Hvad ellers?
Det kunne dreje sig om en bil eller et hus.
Kan du kurtisere piger herfra?
Vi telefonerer.
Og vi udveksler fotos.
Ved Boonmee at du tager af sted?
Det tror jeg.
Se, en squash.
Den er stor.
Betaler Boonmee dig for lidt?
Hør, Jaai...
Du skal ikke føle dig forpligtet til høfligheder over for mig.
Faktisk er du en sand, jordbunden gentleman.
Jeg er en rigtig arbejder.
Hvad laver du?
Jeg ordner tamarinderne. Der er mange skadedyr.
Disse grå larver æder frugterne og bladene.
Også biller.
Ser du?
- En larve. - Den hvide...
Vores tamarinder er ikke så gode som dem i Petchaboon.
Hvad er der, Jaai?
Det er Jen, Boonmees svigerinde.
Goddag, alle sammen.
Nikom, kom her.
Bonjour.
Kan du ikke tale?
Jen, det her er Nikom.
Han taler fransk.
Han flygtede fra Laos efter regimets fald.
Rigtigt.
Han har lært mig en masse franske ord.
Vous pouvez
aller travailler maintenant.
- Det er fint. - Hvad?
Det er en interessant farm.
Bestemt!
Goddag, hr.
Goddag.
- Må vi stjæle noget honning? - Værsågod.
Der er rigtig mange bier.
Ja, rigtig mange.
Væk!
Ser du?
Vores honning her, -
- smager af tamarind og majs.
Den er både sød og bitter.
- Er det din idé? - Selvfølgelig.
Smag.
Ikke i bunden, der ligger larverne.
Det bedste ligger øverst.
Sikke noget.
Det skal tygges meget.
Efter en lang gåtur, -
- er dette himmelsk.
Lækkert.
Kom og vask hænder.
Heldigvis har jeg husket at tage solcreme på.
Jaai?
Jeg er ved honningskuret.
Kommer du?
Behøver du hjælp?
Nej, Jaai er på vej.
Det er anstrengende, ikke?
Det er derfor jeg har bygget dette skur.
Det er mere praktisk.
Hvor skal du hen?
Jeg kommer tilbage.
Er du sulten?
Kom her.
Værsgo.
Er det godt?
Hent!
Fint.
Jen...
Du ved, dette skyldes min karma.
Hvilket?
Min sygdom.
Jeg har dræbt for mange kommunister.
Men du havde gode intentioner.
Jeg har også dræbt mange insekter her på farmen.
Alting afhænger af hvilke intentioner man har.
Du har dræbt de røde for dit land.
Som min far.
For mit land, hvad?
Sikke noget!
Jeg savner min far.
Gør du?
Dengang-
- sendte hæren ham ind i junglen for at jagte mennesker.
Men i stedet jagtede han dyr.
Til sidst var han i stand til at tale med dyrene.
Kom han for at se dig efter sin død?
Nej. Han døde og så var det slut.
Han blev ikke til et genfærd.
- Du har hundespyt på hånden. - Bare spis.
Inderst inde-
- ved jeg at en genspejling er en illusion.
Er det en illusion?
Du forbliver den samme, som jeg har æret hele livet.
Det er også en illusion.
Hvis jeg ikke var en prinsesse, -
- ville du så sige sådan?
Stop!
Kom tilbage.
Du så ikke på mig.
Du forestillede dig at kysse kvinden i genspejlingen, ikke?
Lad mig være, jeg beder dig.
Spild ikke dine tårer, prinsesse.
Del din smerte med mig.
Jeg har betragtet dig siden den dag du kom første gang.
Hvorfor?
Hvorfor se på mig?
Der er intet særligt at se.
Intet? Din skønhed er fortryllende.
Dit syn fra under vandet, må være forvrænget.
Nej.
Du har vel set din egen skønhed i vandet.
Er det ikke rigtigt?
Hvem er du?
Et slags spøgelse?
Nej, jeg er en havkat.
Du skabte genspejlingen, ikke sandt?
Jeg kunne ikke have gjort det uden dig.
Hun synes at have alt hvad jeg mangler.
Størstedelen af kvinder har ikke hvad du har.
I det mindste har de kærlighed.
Vent. Kom tilbage!
Vil du forandre min krop, -
- så den bliver lige så hvid-
- og yndefuld som i genspejlingen?
Her er mine offergaver.
Til dig.
Vandets herre, -
- som jeg skylder så meget.
Vent.
Huay...
Jeg har ikke lang tid igen.
Da jeg studerede, -
- skulle jeg lave præsentationer for klassen.
Jeg blev så nervøs, -
- at jeg glemte alting-
- og mistede appetitten.
Når man er nervøs, -
- kan man ikke tænke klart.
I mit tilfælde-
- bruger jeg kun en fjerdedel af min kapacitet.
Det er sådan lige nu.
Er du nervøs?
Eller bange?
Jeg har det som dengang jeg skulle præsentere noget.
Hvad med dig?
Havde du det på samme måde-
- da du var ved at dø?
Ja.
Men jeg turde ikke lade dig det vide.
Huay...
Jeg elsker dig så højt.
Jeg skammede mig så meget-
- da du viste dig i går aftes.
Skammede dig?
Se på mine hænder, mine arme.
Jeg er ikke den samme som jeg var for 19 år siden.
Din hånd er kold som is.
Jeg ved ikke hvordan-
- jeg skal finde dig-
- efter min død.
Hvor skal min ånd-
- søge efter dig?
I himlen?
Modsat hvad man siger, er der intet i himlen.
Hvor er du så?
Genfærd er ikke bundet til steder, -
- men til personer.
Til de levende.
Men hvad hvis jeg er død?
Fah tog ud til Nok øen.
Sagde hun det ikke til nogen?
Nej.
Havde du og Fah haft et skænderi?
Nej.
Hun forsvandt bare, uden grund.
Jen!
Hvad er der?
Kom og se.
Hvad?
Kom nu og se.
Skynd dig.
Se hvad?
Hvad er det?
Disse ting-
- er alt hvad jeg har tilbage.
Og så? Hvorfor viser du mig dem?
Det er tid for mig at tage af sted.
Hvor vil du tage hen?
Det...
Jeg ved det ikke rigtigt.
Kom med os.
Tong...
Boonmee er blevet vanvittig.
Og du, Huay, -
- du har mistet forstanden.
Er alt vel, Boonmee?
Er du træt?
Du må ikke sidde sådan.
Må jeg...?
Tante Jen?
Hører du?
Tante Jen...
Så mange...
Hvad er der sket med mine øjne?
De er åbne, -
- men jeg kan ikke se noget.
Eller er mine øjne lukkede?
Måske tager det lidt tid før dine øjne-
- vænner sig til mørket.
Denne grotte...
Den er som en livmoder, ikke sandt?
Jeg blev født her.
I et liv.
Jeg kan ikke huske det.
Jeg ved kun-
- at jeg blev født her.
Jeg ved ikke om jeg var et menneske, -
- eller et dyr.
En kvinde...
Eller en mand.
Sidste nat-
- drømte jeg om fremtiden.
Jeg ankom dertil.
I en slags tidsmaskine.
Fremtidens by-
- blev styret af nogle myndigheder, -
- som var I stand til at få alle til at forsvinde.
Hvis man fandt "folk fra fortiden", kastede man lys på dem.
Dette lys-
- projekterede billeder af dem-
- på et lærred.
Fra deres fortid indtil deres ankomst i fremtiden.
Når disse billeder blev vist, -
- forsvandt disse "folk fra fortiden".
Jeg var bange for-
- at blive fanget af myndighederne.
Fordi jeg havde mange venner i fremtiden.
Jeg flygtede.
Men hvor jeg end tog hen, fandt de mig altid.
De spurgte mig om jeg kendte den ene vej-
- eller den anden vej.
Jeg svarede nej til dem.
Derefter...
Så forsvandt jeg.
Her er kogt ris.
Fru Arunee Srisuk.
150 baht.
Familien Yingbuaban.
50 baht. Sikken stor kuvert!
Og så...
Der er ikke noget navn.
Åh, her er det.
Roong Arpon.
300 baht.
- Hvor meget sagde du? - 300.
Anonymt.
- Tante Jen... - 100 baht.
Hvornår skal vi sove?
Om nogle dage.
Nej! Det er penge!
Vil du ikke ordne de kuverter.
Manop...
Der er ikke nogen bisættelsesbog?
Jeg ved ikke om Boonmee har mange penge i banken.
Hvis han har, så laver jeg en til ham, ikke?
For folk fra landet, er det en unødvendig luksus.
Var der ingen, som tog billeder ved bisættelsen?
En bog...
Jeg synes ikke jeg kendte ham så godt.
Hvad skulle jeg skrive om ham?
Bare find på noget.
Tong?
Undskyld mig, Roong.
Hvad er der?
Hvorfor er du her?
Jeg kan ikke sove.
Du er munk, du bør ikke være her.
Hvad hvis nogen ser dig?
Hvis nogen ser dig-
- sammen med os.
Hvad skulle vi gøre?
Så lad mig komme ind.
Kan jeg stille den her?
Broder...
Du bør ikke være så tæt på os.
Hvorfor ikke?
Du er munk, ikke en mand.
Stop med at lave sjov.
Der er for meget air condition.
Skift nu ikke emne.
Det er fordi du ikke har noget hår.
Men det blæser mig direkte i hovedet.
Og du mener at du kan sove her?
Jeg er bange for at være i templet.
Al denne renhed er måske for meget for dig.
Du foretrækker at være hvor tingene sker.
Blandt alle fristelserne.
Faktisk forstår jeg ham på en måde.
Jeg har ikke engang en radio på mit værelse.
Nogle munke har en computer-
- så de kan sende mails og chatte.
Mit værelse er dødstille!
Vær tålmodig, du er ude om nogle dage.
Tante Jen...
Hvor skal du hen?
Må jeg tage et bad?
Jeg vil gerne have et varmt bad.
Hvis du vil.
Jeg bør virkelig få noget igen for dette her.
Jeg fryser.
Er du frisket op?
Kig ikke på ham, han er halvnøgen.
Du skal ikke lure!
Kom, lad os få noget at spise.
Roong.
Lad os prøve 7-Eleven.
Jeg er ikke sulten endnu.
Jeg er sulten.
Lad os spise før jeg tager tilbage til templet.
Har du ikke forladt det religiøse liv?
Er du ikke bange mere?
Nej. Jeg har taget et bad, nu er jeg sulten.
Du dufter af citrongræs.
- Mine fødder? - Nej, din kropsduft.
Det er en gammel sæbe.
Fint. Det holder moskitofluerne væk.
Men den får dig til at lugte af tom yam suppe.
Jeg er spiselig.
Tong, lad os få noget at spise.
Kom.
- Vil du synge? - Nej!
- Vælg en sang. - Syng du bare.
Inspireret af "Manden som husker sine tidligere liv"
af Phra Sripariyattiweti
Klostret ved Sang Arun, Khon Kaen
Udgivet den 23. august 1983